Mitä siinä lukee?
"Juurelta ruusun kätköstä maan, sieltä seuraavan sanan saan."
Ruusu...?
Meidän on etsittävä... ruusuja.
Ruusu. Ehkä täällä.
Tässä, pidä sitä. - Okei.
Se ei lähde irti.
Odota!
Odota, odota! Älä vedä.
Kuminuolia. Hämäystä!
Oletko kunnossa? - Olen.
Ansa siis, eli olemme lähellä.
"Ruusun juurelta."
Siistiä!
"Ruudut johtavat ovelle. Kierrä ristiä, pääsette perille."
Risti? Täällähän on vaikka kuinka monta ristiä.
Näetkö ruutua? - En.
Katso! Ruutuhyppely, tietty! - Joo.
Mutta ei näy mitään... nuolia, eihän?
Entä tuo tuolla?
Sinä vai minä? - Yritä sinä.
Okei.
Sehän käy kuin tanssi! - Hyvä, jatka.
Maija!
Haloo? Maija? Haloo, vastaa nyt!
Maija, vastaa! - Hyvin meni.
Okei...
Tässä, tartu köyteen!
MVau!
Lasse? On ehkä parasta tulla tänne.
Mitä, onko pakko? - On, se on helppoa. Autan sinua.
Okei.
Jatka.
Hyvä, Lasse. - Oletko kunnossa?
Joo, olen. Jatketaan.
Risti!
"Kierrä ristiä, pääsette perille."
Mikä se oikein on? - Ei aavistustakaan.
Onpa erikoinen lipas.
Oletko valmis?
Odota!
"Lippaan kansi aukenee, jos löydät pikku esineen."
"Etsi siis avainta sopivaa, aarre on muuten historiaa."
Allekirjoitus Aleksanteri von Broms. - Aleksanteri von Broms?
- Hei, hei. - Jo Ioppuunmyyty.
Tahdon nähdä Ricki Been! - Totta kai, kultaseni.
Isä hoitaa sen. - Niin, isä hoitaa.
Oh, odota... - Dino, olet niin söpö.
Lipas oli piilossa yli 250 vuotta, kunnes Lasse ja Maija löysivät sen.
Mitä siinä on? - Sitä ei saa auki.
Aleksanteri von Broms ei ollut vain säveltäjä.
Hän oli myös ovela keksijä. Hän rakensi urkummekin.
Hei, hei.
Anteeksi. - Omat pikku enkelini!
Liput menevät kuin kuumille kiville, ja minulla uutinen:
Duo von Broms soittaa täällä. - Sukulaisiako?
He ilahtuivat Iippaasta niin, että lupasivat heti ilmaisen konsertin.
Kiva! Klassista musiikkia. - Tosi kivaa...
Suurenmoista! Eniten ilahtui Roland.
Hän on aivan otettu, kun saa soittaa idoliensa kanssa.
Arkku todella muutti kaiken. - Niin, rahoilla korjataan kirkko.
Teidän ansiostanne, enkelini, kaikki huolet hälvenivät.
Meillä on nyt pikku pulma.
Tuo katto, se on täysin Iaho. Koko rakennus voi romahtaa.
Koko katto täytyy uusia. Se maksaa vähän ylimääräistä.
Puut, miesten ja minun palkka.
Kaikki yhteensä... tekee tämän verran.
Tarvitsen rahat tänään. - Ei minulla ole näin paljon nyt.
Mutta näyttely menee hyvin, joten kuukauden päästä...
Kuukauden? Huomenna tai työnteko loppuu tähän.
Kaikki järjestyy. Lasse ja minä voimme kertoa Iippaan Iöytämisestä.
Opastamme ihmisiä kappelissa. - Enkelini, voisitteko te?
Olette oikeassa. Kaikki järjestyy.
Katsotaan, missä se on täällä. - En tiedä.
Onko tuo duo von Broms? - Julia von Broms, oletan?
Aivan, minä olen Julia von Broms.
Roland Svensson. Minä säestän teitä Aleksanteri von Bromsin uruilla.
Aivan, kuulostaa hyvältä. Tässä on poikani Rikhard.
Tervetuloa. Tämä on suuri kunnia. - Niin, ymmärrettävästi.
Missä lipas siis on? - Täällä.
Hei siellä, mitä sinä teet?
Hei, Julia. - Verneri?
Verneri? Tunnetteko toisenne? - Verneri von Broms, Julian pikkuveli.
Mukava tavata. Miten tämän saa auki? En löydä Iukkoa.
Ei, emme oikein tiedä. - Tätä Iipasta ei saa kopeloida.
Saapa hyvinkin, miekkoseni, jos on von Broms, kuten minä.
Tämä lipas kuuluu minulle.
Sinulle? Olen vanhin, joten se kuuluu minulle.
Ette kai te vie Iipasta pois? - Joo.
Aleksanteri von Broms oli kantaisämme. Siksi lipas kuuluu meille.
Entä näyttely? Ellemme saa rahaa, emme voi remontoida...
Entä sitten? Onko se nyt minun ongelmani?
Asia on loppuun käsitelty. Minä vien Iippaan täältä.
Sinä? Puolet siitä on minun. - Kolmasosa on minun.
Kolmasosa? Mitä hourit? Saat jakaa äitisi kanssa.
Ehkä se jää tänne, kunnes päätätte.
Eikä. Nyt tiedänkin, jätetään lipas tänne kunnes saamme päätettyä.
Haen sen sitten konsertin jälkeen.
Tai siis tarkoitan, että me haemme sen.
Puhun ihan hassuja...
Äiti, onhan lipas minunkin? - Koska sinusta tuli sisäsiisti?
Lipas on yhtä paljon hänenkin!
Kaksoisleuka pukee sinua. Ei se. Seuraava.
Minähän odotin duo von Bromsia, ja nyt harmittaa, että he tulivat.
Ei sitä tiedä, ehkä mieli muuttuu.
Mutta entä jos ei muutu? - Luottavaisuutta, Roland.
Julia? Julia, vaihtaisin pari sanaa.
Sitä vain... Siis... Sitä vain...
Meillä ei ole puhuttavaa. Hyvästi, Verneri.
Minä en lähde Vallilasta ennen kuin saan haluamani.
Kuulitko? Et vai...
Olisipa ollut lippu.
Katso, kuka tuolla on. - Paljonko maksatte? Ei, ei.
Haluan ainakin puolet enemmän. Hyvä, sanotaan niin. Kiitos, hei.
Rikhard! Tänne! Mitä sinä puuhaat?
Ricki Bee esiintyy illalla. Minä sain kuin sainkin lipun.
Ei tule kuuloonkaan. Oikea von Broms ei kuuntele sellaista mölyä.
Ei, mutta ajattelin silti... - Sinunhan täytyy harjoitella.
Soitit kahdesti väärin Roomassa. Se oli äärettömän noloa minulle.
Anteeksi, äiti. Lupaan harjoitella. - Vaiti.
Mutta äiti... - Hiljaa, asia on loppuun käsitelty.
Julia on tiukka täti. - Rikhard-parka.
Herra, anna/f meille tämän mahdollisuuden pelastaa kirkon.
Sitten lähetät sukulaiset viemään sen meiltä.
Etkö saisi heitä toisiin aatoksiin? Hyvän asian puolesta.
Voisit antaa minulle merkin, jos aiot puuttua heidän aikeisiinsa.
Ei, olen pahoillani. Se oli häpeämätön toive.
Herra?
Sinäkö se olit? Herra?
Hu-huu?
Kas, se oli merkki.
Herra?
Kuuletko?
Jaha, Herra?
Herra? Kuuletko, avaa. Olen nyt ymmärtänyt.
Kiitos, paljon. Suurkiitos sinulle, Jumala.
"Kesken konsertin Ricki Bee Iiukastuu ja loukkaa kätensä."
"Kivusta huolimatta hän antaa kaikkensa."
Omituista, ovi on Iukossa. - Eihän pappi nuku pommiin.
Ei varsinkaan tänään, kun on tärkeä näyttely.
Odota. "Naamioitunut artisti esitti kaikki hittinsä" -
"ja yleisö oli hurmiossa." Emmekä me nähneet sitä!
Mutta näemme illalla duo von Bromsin. Katso!
Mystistä...
Haloo?
- Ha/oo?
Haloo! - Ha/oo, Sinäkö sie/lä, Herra?
Ei kun Lasse. - Ja Maija.
P/kku/set enkelin/l
Kiitos. - Mitä sinä täällä teet?
Herra rankaisi epäpuhtaista ajatuksistani.
En usko, että se oli Jumala. - Lipas...! Se on poissa!
Mikä se oli? - Kuulitteko?
Roland! - Oletko kunnossa?
Kuinka kävi? Haava vuotaa. - Ei tässä hätää.
Yritin koko yön irrottaa köyttä, ja iho taisi mennä rikki.
Ystävä hyvä! - Lipas! Onko se viety?
On, hirvittävää! - Näitkö ketään?
__En, mutta kuulin jotakin. Akkiä tunsin kovan iskun.
Suoraan päähän. Kun heräsin, minut oli sidottu.
Kuule, Maija... Tästä tuli nyt poliisijuttu.
Poliisimestari, juuri kun nappasi. - Maija tässä, oletko varattu?
O I e n. - Tuletko heti kirkolle?
Selvä, tullaan.
Lipas todella vetää yleisöä. Jopa varkaat löytävät paikalle.
Kuinka sujuu? - Ei kehumista, varkaalla oli käsineet.
Katsokaa, verta. Varas sai haavan lasista.
Hyvä, Maija. Lähdemme siitä. Mennään sisään.
Olemme hukassa. Meillä ei ole varaa remonttiin.
Pää pystyyn. Vastassa ei ole Jumala, vaan tavallinen varas.
Luuletko niin? - Olen varma.
Löydättekö jotakin? - Ei.
Kyllä nämä kaksi keinot keksivät. Otetaanko yhteyttä von Bromseihin?
Millainen Julia von Broms on? - Miten niin?
Hurjan tyylikäs nainen. - Totta, hurja täsmää.
Mitä ihmettä sinä puhut? Onko lipas varastettu?
Varastettu? - Minä hoidan tämän.
Miten saatoit sallia sen? - No, no. Pikkuisen malttia, pyydän.
Minä en ole pieni enkä maltillinen. Olen ryövätty ja Ioukattu!
Mitä sinä aiot tehdä sille? - Teen tietty kaiken voitavani.
Kaiken voitavasi?
No, sitten tuntuukin paremmalta...
Olen käynyt New Yorkissa, Lontoossa, Pariisissa...
Tiruvanantapuramissa. - Niin.
Nyt pikku pikku poliisisetä pyytää pikku pikku Vallilassa -
minulta pikkuisen malttia, koska hän tekee kaiken voitavansa.
Se ei nyt riitä!
Tämä ei ole New York, mutta Vallilassa varkaat saadaan aina kiinni. Eikö?
Kyllä, totta kai. - Ehdottomasti.
Miten te teette töitänne? - He ovat päteviä.
Vai niin! - Vai niin.
Niin.
Mitä te sitten odotatte? Varkaan perään siitä!
Noin.
Mitä...? - Hetkinen!
Hetkinen.
Minun täytyy kysyä jotakin. Kysyn sitä kaikilta epäillyiltä.
Epäillyiltä? Meiltä? - Epäilettekö meitä?
Tarkoittaako konstaapeli, että minä varastaisin oman Iippaani?
En sanonut niin. - Juu.
En sanonut niin. - Sanoitpas.
Enkä. - Juupa.
Hän kysyy, mitä teitte eilen illalla. - Juuri niin. Kiitos. - Julia?
Jaha, vaikken ymmärräkään miten se tähän liittyisi.
Söin päivällisen hotellissa ja menin aikaisin nukkumaan. Uni on Aja O.
Vai niin, no... - Entä sinä? - Rikhard.
Niin. - No, tu0ta... noin...
Harjoittelin viulua koko illan keskiyöhön ja sitten nukuin.
Aivan, voin todistaa sen. Kuulin sen seinän läpi.
Ja sinä... Herätys. - No...
Minäkin nukuin koko yön. Uni, se on A... Niin...
Hotellissa, vai missä? - Missä muualla?
Voiko joku vahvistaa... - Nyt vihjailut saavat riittää.
Emme halua varastaa kallista aikaanne.
Voitte mennä nyt.
Sehän meni hyvin, mutta lipas on löydettävä pian.
Mitä sanotte? - Joo.
Jatkakaa te tästä eteenpäin, niin minäkin poljen tahollani.
Aleksanterin lipas on varastettu.
Päivää aiemmin sukulaiset ilmestyvät.
Kaikki kolme haluavat sen.
Julia. - Ohi.
Rikhard. - Ohi.
Ja Verneri von Broms. - Ohi.
Siinä ovat pääepäillyt. - He alkavat riidellä.
Miten he jakaisivat Iippaan. - Vaikka sen voi saada kokonaan.
Kaikki sanovat nukkuneensa. - Jonkun heistä täytyy olla varas.
Mutta kuka? Rikhardilla oli side kädessä. Olisiko se johtolanka?
Osuma!
Mennään.
Hei, Raine! - Sssh.
Kaunista musiikkia. - Wonderful. Duo von Broms.
Minulla on heidän levynsä. - Onko tuo Rikhard?
Certa/h/y. Nuori herra harjoittelee.
Harjoitteliko hän eilenkin? - Yes, indeed. Koko illan.
Hyvä että harjoittelee, koska hän soittaa väärin aina samassa kohtaa.
Sama virhe joka kertako? - Siten hän oppii konserttiin.
Kävikö Julia tai Rikhard illalla ulkona?
Eips. En ainakaan nähnyt. - Olitko täällä koko illan?
Käväisin vain keittiössä. - Milloin?
Noin puoli yhdeksältä. - Entä Verner?
Kuka Verner? - Verner von Broms. Julian pikkuveli.
Häntä en ole nähnyt. Mutta voin tarkistaa vielä.
Verner, Verner, Verner... Eips.
Hotellissa ei asu ketään sen nimistä.
Okei, kiitos.
Katso. Katso.
Saanko ehkä esitellä pienen levyn joka... Ei.
Verner sanoi asuvansa hotellissa. Miksi hän valehtelee?
Missä hän asuu? Vallilassa on vain yksi hotelli. Mitä tiedämme hänestä?
Kas vain, minähän siinä. "Vernerin sulosointuja. Se maksaa...
"Verner von Broms. 42 vuotta. Samettikurkku".
Hittejä: "'Kaarina, armaani', 'Luukas, hauvani' ja 'Yksin taas'."
Kas, Verner oli aiemmin duo von Bromsin toinen jäsen.
No, olen ajatellut...
Mitä tapahtui? - Vernerjätti Julian.
Halusi luoda soolouraa. Siksi Julia ei halua puhua hänen kanssaan.
Hän häipyi. En ole ennen kuullut Verner von Bromsista. Oletko sinä?
En, hänen uransa kai Iopahti. - Ylös kuin aurinko, alas kuin kivi.
Ilman uraa, ei myöskään rahaa. - Siksikö hän varasti Iippaan?
Ryöstö! Apua! - Kuulosti Verneriltä.
Sormukseni! Lähtekää perään!
Väistä! Otetaan hänet kiinni. Menen oikotietä.
Minne sinä aiot? - Ajan takaa...
Ethän, et aja mitään. Olet pahan kerran myöhässä.
Sinä hoidat nyt "oppvasken".
Olisi kiva, jos te ruotsalaiset edes yrittäisitte vähän.
"Oppvasken" tarkoittaa tiskiä. Olepa hyvä, tartu toimeen.
Tässä. - Mitä?
Ja nämä. - Mitä sinä nyt teet?
Kiitos paljon. Opin tosi paljon.
Takaisin, senkin pyörivä... pätkä!
Minne hän meni? - En tiedä.
Tuolla!
Niin? - Anteeksi.
Tuolla! - Seis!
Sormus!
Oi, ei mutta...
Dino!
Onko se totta? - Oi, Sara. Cara mia. Cara mia!
Kiitos, anteeksi. Se putosi.
Onko se oikea? - On, se.
Hetki, siinä lukee jotakin. "Kaikki tai ei kukaan."
Näytä. Eikö yleensä sanota "kaikki tai ei mitään"?
Lasse ja Maija, katsokaa, nappasi. - Oho, niin meilläkin.
Vernerin sormus katosi, mutta me löysimme sen.
Mutta varas pääsi karkuun. - Täällähän se onkin...
No mutta! - Ei! Sormus! Perään!
Ei... Rengas rikki. - Minne hän meni?
Siinä lukee jotakin. Maija?
"ANS." - Tällä ei nyt ajeta.
Ans. Tanssi? Kansi? Simpanssi?
Se voi tulla ihan mistä vain.
Maija, tule katsomaan. Luulen että keksin jotakin.
Eikö tuo näytäkin appelsiinilta? - Myykö varas hedelmiä?
Merkillistä... - Appelsiinitanssi, appelsiinikansi...
Ei se voi olla appelsiini. Mitä muita oransseja hedelmiä on?
Appelsiini, sitruuna, veriappelsiini, kumkvat, tangelo -
tangeriini, pomeranssi, pomelo...
Mitä? Sano uudelleen. - Pomelo.
Ei, sitä ennen. - Pomeranssi? Sehän täsmää.
Puhutaan Vernerin kanssa. Hänellä on vielä selitettävää.
Noin, pidän sinusta tosi paljon. - Haloo?
Haloo...? Saitteko varkaan?
Olisin juossut perään, mutta viisauden... käteni, hampaani...
Polven nivelside... Au! Niin en voinut.
Mitä selkäsi takana on? - Ei mitään.
Siellä! - Ei mitään.
Sinulla on jotakin. - Ei ole mitään. Sssh!
Ei, se ei ollutkaan mitään. No, kiitos tältä erää.
Mutta kuule...
Ei ketään kotona.
Ei ketään kotona, sanoin! - Mutta...
Asutko autossa? - En tietenkään asu autossa.
Oletko varma? - En asu autossa... asun.
Mutta miksi? - Siksi että levy ei ehkä myy.
Kiitos. - Se kuule maksaa 50 kruunua.
Senkö vuoksi varastit Iippaan? - En ole varastanut Iipasta.
Mitä sitten piilottelet? - Minä... No... Viuluani.
Mutta mitä sinä sitten haluat? - Mitäkö haluan?
Duo von Bromsin. - Mitä?
Olen ääliö kun hylkäsin sisareni ja vein kaikki hänen rahansa.
Veitkö sinä hänen rahansa?
Rahat...
Jätin hänet Prahaan, ja hän joutui Iiftaamaan rekkakuskin kyydissä.
Melkein tuntuu siltä, että pitäisi pyytää häneltä an... pyytää...
Se ei ollut kiltisti tehty.
No voi, miten herttaista. Tämä tästä vielä puuttuikin!
Lyö lyötyä, suolaa haavoihin. Etkö näe, että olen surullinen?
En voi ollenkaan hyvin. Tämä on helkkarin kovaa.
Ehkä minun pitäisi soit... Tarttua Juliaa korvasta -
ja pyytää häneltä... ant... Siis tarkoitan, sanoa olen pah...
Vähän tuntuu siltä. Nyt Julialla on kaikki omaisuuteni, myös sormus.
Minä uskon häntä. - Miksi varas halusi sormuksesi?
Aleksanteri von Broms, kantaisäni, teetti kolme sormusta.
Yksi jokaiselle lapselle. Sormukset siirtyivät aikojen kuluessa -
aina nykyaikaan asti. Rikhardilla ja Julialla on omansa.
Sormusten on oltava yhdessä tarun mukaan.
"Kaikki tai ei yksikään"... - Joo! Niin sormuksessa luki.
Löysittekö varkaan ja sormukseni?
Ei, ainoa Iöytämämme johtolanka varkaan jäljiltä on tämä.
Tunnistatko sen?
En. - Siinä lukee kai pomeranssi.
Pomeranssi? Gösta Pomerans! Tuolla!
Joo! - Kiitos!
Anteeksi! - Täällä ei saa leikkiä.
Missä Gösta Pomerans on? - Hänellä on kiire.
Meillä on tärkeää asiaa. - On ihan pakko, missä hän on?
Tuolla.
Hän uhkasi häipyä, ellei saa rahaa.
Siksi meidän on tavattava hänet. Ei sitten, vaan nyt.
Mutta tuo on tosi korkealla. - Niin.
Eikä. Lasketko leikkiä? Minä en astu jalallani tuohon.
En ikinä, en ikinä...
Älä katso. - Heti alas sieltä!
Onpa hieno näköala.
Vau... Mikä se oli? - Tu0ta...
Maija? - Niin, no... Kävellään tästä.
Lasken kolmeen. Sitten otetaan harppaus.
Yy, kaa, koo! Hyvä, Lasse!
Maija?
Tule, nyt pikku kävely.
Oh! Ei, Maija! - Hopsista. Yritä nousta.
Hyvä, jatka. Ylös.
Okei.
Älä katso. Kävellään vielä vähän.
Oletko varma suunnasta? - Olen, ehdottomasti.
Mitä helk... - Sitten Iyhtypylväs. Noin.
Mitä te teette täällä? - Hei! - Nyt iso harppaus.
Miten pääsitte tänne? - Hissillä.
Pappiko käski? Me lähdemme tiehemme, ellei rahoja tipu.
Kynä. - Onko tämä sinun kynäsi?
Tulitteko tänne kysymään sitä? Ei tuo ole minun.
Onko niitä muillakin? - Jaoimme niitä 150. Miten niin?
Kynä löytyi ryöstön yhteydessä. Se voi liittyä varastettuun Iippaaseen.
Mitä teit eilen illalla? - Minäpä kerron teille.
Näettekö laivan?
Juhlin siellä 50-vuotispäivääni.
Oi sentään. - Lasse? Katsoitko?
Hän ei kestä korkeita paikkoja.
Selvä, kadonnut lipas ja kadonnut sormus. Mitä yhteistä niillä on?
Von Broms! Sormus kaikilla kolmella.
Verner puhui jostakin tarusta. Sormukset kuuluvat yhteen.
"Kaikki tai ei yksikään" luki Vernerin sormuksessa.
"Lippaan kansi aukenee, jos löydät pikku esineen."
"Pikku esine"!
Entä jos sormukset ovat avaimet? Katso tätä. Kolme koverrusta.
Kolme sormustakin! - Kolmella lipas aukeaa.
Verner sanoi, että Julia halusi rahansa takaisin. Julia otti sormuksen.
Ja Iippaan!
Raine kävi keittiössä kello 20.30. Ehkä Julia haki Iippaan silloin.
En voi maksaa laskuja. Rahat eivät rllTä.
Pakko sulkea tai lopettaa tai purkaa koko kirkko.
Oletko nähnyt Juliaa ja Rikhardia? - He lähtivät hotelliin.
Lapset, onko teillä hyviä uutisia? - Emme löytäneet Iipasta.
Mutta tiedämme, miten sen saa auki. - Niinkö?
Julian, Rikhardin ja Vernerin sukusormuksilla.
Tämä olisi ollut sensaatio, mutta nyt ei ole edes Iipasta.
Ai, ai... Ai. Ai, ai.
Niin, Roland? - Minulla on vähän nälkä.
Tarvitsetko nyt apua, vai voinko käydä lounaalla?
Totta kai, Roland. Mene vain. - Hei.
Voi, Roland. Selviääkö hän tästä?
Hän on neljästoista sukupolvi kirkon vahtimestarina.
Kirkossa on aina ollut Svensson. Hän rakastaa kirkkoa...
Löydämme Iippaan ja pidämme näyttelyn.
Kunnes rahat riittävät kirkon remontointiin.
Siunatut lapset.
Katsotaan onko Julia hotellissa. - Katso tuota.
Niin... - Katsoisit eteesi!
Entä rahat? Vaarannan nyt paljon. Kukaan ei saa huomata.
Niin. Mukavaa. Erinomaista.
Sanotaan... Aivan. Kaikkea hyvää sinulle ja perheellesi.
Maija. Lasse. - Hei, Dino.
Mikä sinua vaivaa? - Onko sattunut jotakin?
Onko sattunut? Rakkaus. Amore, Lasse. Amore,
Tarkoitafçko Saraa? - Sssh! Alä huuda.
Katsokaa häntä. Todellinen prinsessaleivos.
Täydellinen cappuccino. Ihana mantelipikkuleipä.
Sara Bernard. Minun Sara Bernardini.
Kun löysin sormuksen maasta, tajusin mitä piti tehdä.
Onpa hieno!
Se on satoja vuosia vanha. Ainoa laatuaan, kuten Sarakin.
Mikä kumma merkki tuo on? - Ikuisuuden symboli.
Polvistun maahan. Sitten laulan laulun.
Laulatko? - Niin, oman lauluni.
Oman laulun? Onnea vain, Dino.
Onnea, Dino. - Kiitos.
Sara, tahdotko tulla vaimokseni?
Onko Julia von Broms täällä? - On, hän tuli hetki sitten.
Mikä huone? - 248. Miten niin?
Meillä on asiaa hänelle. Nyt. - Häntä ei saa häiritä.
Tämä on tär... - Hän oli erittäin päättäväinen.
Tämä on huipputärkeää. - Saatte odottaa.
Täytyy keksiä, miten pääsemme Ronnyn ohi.
Hei, hauska tavata taas! - Työharjoittelija, sinä tiskaat.
Meillä on tärkeä kokous... - Oi, pudotin ne. Anteeksi.
Mitä te sekoilette? Harjoittelija! Tämä on työharjoittelua.
Haloo?
Sai olla viimeinen kerta. Tänne on mahdoton saada apua.
248, Siinä.
Room service.
Room service!
Sitten tulenkin sisään.
Haloo? Haloo, täällä room service!
Juomarahoja tässä maassa on turha odottaa!
Ei hullumpi kyyti.
Haloo?
Onko täällä ketään?
Haloo?
Kukkalähetti.
Merkillistä, -Ricki Bee.
Maija! Sängyn alla on joku.
Ryöstö! Se katala konna! Hän vei sormukseni.
Sormuksesi? Koska? - Aivan äsken.
Ja valtava kukkakimppu kävi minun kimppuuni.
Poliisimestari? Parasta tulla hotellille nyt heti.
Julia on ryöstetty. Hän voi hyvin.
Mikä rosvojen pesä tämä on? Ensin lipas, sitten sormus.
Vallilassahan otetaan varkaat kiinni. - Niin me otammekin.
Vain yksi sormus enää. Pakko löytää varas ennen kuin hän saa sen.
Mitä te puhutte? - Joku varasti Vernerinkin sormuksen.
Sehän tarkoittaa... Rikhard! Entä jos se konna käy poikani kimppuun!
Käymme katsomassa. - Hei, jätättekö te minut tähän?
Kiedottuna kuvottavaan vanhaan...
Poliisimestari tulee pian.
Rikhard! Avaa! - Hän ei ehkä kuule jos harjoittelee.
Tiirikka.
Avaa. - Rikhard!
Näin Rikhard siis "harjoittelee".
Toisto. Sama virhe yhä uudestaan. - Sinne meni hänen alibinsa.
Olen tulossa. Otan taksin. K yllä, minulla on kaikki.
Aivan, käteistä mieluiten. Hyvä, nähdään. Hei.
Voi ei, taksi! - Sitten emme saa häntä ikinä.
Suoraan hänen Iaukkuunsa.
Ainoa mahdollisuutesi. Hengitä... - Hiljaa, niin voin keskittyä.
Jes!
Täällä hän on. - Mitä hän täällä tekee?
Myy tietysti Iippaan. Kysymys kuuluu, miksi.
Hei, kultaseni. Niin. Hän tuli nyt tänne.
Uskomatonta, uskomatonta! Niin.
Että saimme hänet tänne! Ei, halpaa se ei ollut.
Tyttö ilghtuu valtavasti. - A/'t/', tule jo.
Mitä, __kulta? - A/ti!
Täytyy lopettaa. Pusi, pusi, soitan sitten.
Otitko rahaa? - Otin.
Minä annan ne hänelle. Miten jännää. Aivan tajutonta!
Mikä tämä on? Missä lipas on? Ja Sormukset?
Tämä näyttää aivan... - Ricki Bee?
Onko tämä Ricki Been kassi?
Mitä nyt tehdään? - Hiljaa.
Rikhard? - Kassini. Otitteko kassini?
Sinun? Se on Ricki Been kassi. - Niin on.
Joten? - Sittenhän sinä olet...
Niin, minä olen Ricki Bee. Ette saa kertoa kenellekään, Iuvatkaa.
Minkä takia? - Mitä Iuulisit?
Kaikki rakastavat Ricki Beetä. - Eivät kaikki.
Julia?
Äiti pitää vain Rikhard von Bromsista.
"Oikea von Broms ei soita poppia." Hän vihaa Ricki Beetä.
En olisi aivan varma. - Siksi naamioin itseni tällä.
Pidä sitä.
Äidin sydän särkyisi, jos jättäisin duo von Bromsin.
Aivan kuten Verner teki.
Liukastuitko eilen konsertissa? - Joo.
Voitko sitten soittaa viulua? - En.
En ole vielä kertonut äidille. Duo von Broms ei peru konsertteja.
Hän saa tietää sen aikanaan.
Eikö hän tule? - Me maksoi/nme. Hän tulee.
Täytyy lähteä. Fanit odottavat.
Mitä te odotatte? Jäättekö te siihen?
Väistäkää! Nämä ovat minun kutsuni.
Sinä ja minä kaikkialla
Meille kaikki onnistuu
Mennään aina eteenpäin
Luota meihin, keskellä kaaosta
Äiti, äiti, hän antoi halin!
Olit tosi hyvä! - Niin olit, todella!
Kiva. Nyt vaihdan vaatteet duo von Bromsin konserttiin.
Minne panitte kassini? - En minä tiedä.
Sure bacon. Se oli... - Taidan tietää, missä se on.
Täällä on käynyt muitakin. - Varkaalla on sormuksetja lipas.
Katsotaan GPS: Ilä. - Sormukseni. Se oli kassissa.
Äiti saa nyt raivarin. - Nyt varas on kiikissä.
Saamme hänet. - Mutta entä minä?
Minne hän on matkalla?
Hän pysähtyi. - Hän kääntyy.
Tuolla. - Ei, väärä suunta. Tuolla.
Siellähän te olette. Autoin Juliaa. Hän oli raivoissaan.
Vaikka silti jotenkin kaunis. Mutta hän rauhoittui. Hän pelkäsi...
Mikä se on? - Se on meidän.
Ei... - Mitä nyt? Meninkö minulta jokin ohi?
Joo. Tule.
Loistavaa! Juuri tätä halusin kuulla tällaisena päivänä.
Uskomatonta, Rikhard. Vihdoinkin olet yhtä musiikin kanssa.
Kiitos, Julia. - Verner?
Julia. - Tätä en odottanut.
Sinulla on siis yhä viulu. Luulin sinun myyneen sen.
Tämän, en ikinä. Miltä kuulosti? Yhä maailmanluokkaa?
Ehei. Olen ollut vähän... hölmö, mutta saanko tulla taas soittamaan?
Vai niin, siksikö tulit Vallilaan? - Niin. En, en. Juu, ei.
Hylkäsit minut, Verner. Jätit minut yksin rekkakuskin kanssa.
Se oli tyhmää. Pyydän uutta tilaisuutta. Voisimmeko jatkaa?
Tekosi oli anteeksiantamaton. Etkä ole pyytänyt anteeksi.
En, mutta teen sen nyt. Seison sisareni edessä ja pyydän... sitä.
Mitä? - Sitä. Pyydän sitä.
En kuule mitään. - Sitä mitä halusit, että pyydän.
No pyydä sitten! - Olen todella... Ja pyydän an...
Ja pyydän an... - En kuule mitään. Kuinka?
Sitä mitä halusit minun pyytävän. - Mitä sanot? En kuule mitään.
Sanon, että pyydän antee...
Se oli anteeksiantamatonta, Verner.
Nyt ei taida olla oikea hetki pyytää ihan pientä vippiä?
Ehei, vaikka viisi kymppiä? Ehkä voileipää... Ehei.
Olkoon. Ei ole edes nälkä.
Vielä kerran. Mitä meillä on?
Ei Iipasta eikä sormuksia. Vain kolme ei enää niin epäilyttävää epäiltyä.
Niin. Verner ei vienyt Iipasta. Hän halusi vain duo von Bromsiin.
Se ei ollut Rikhard. Hän esiintyi Ricki Beenä.
Mitä? Ricki Bee? Onko hän siis Ricki Bee?
Entä mitä Julia teki eilen illalla?
Taidan tietää. Ricki Been konsertti.
Oliko hän konsertissa? Kaikilla kolmella on alibi. Lähtöruutuun siis.
Mutta... kuka sitten on varas?
Pappi? Pappi!
Niin? - Harjoittelemme. Urkurin kanssa.
Rolandin? - Niin. Nyt.
Nytkö? Eikö hän ole täällä? En tiedä, missä hän voi olla.
Etsi hänet, hyvä ihminen. Meidän täytyy ehtiä harjoitella.
Toki, minä etsin hänet. - Roland?
Mistä kiikastaa? Hyvä tavaton... Noin, kultaseni. Täällä ollaan.
Vielä kerran.
Mitä sinä oikein teet? Mitä tämä on olevinaan?
Sinun pitäisi osata paremmin. Tuohan kuulostaa kuin... Hyi!
Minä en voi. - Mitä sinä et voi?
Soittaa. - Mitä sinä puhut?
Liukastuin ja nyrjäytin peukalon. Se sattuu kuin soitan.
Mutta hyvä lapsi! Mikset ole sanonut mitään?
Olenhan yrittänyt. Mutta sinä et kuuntele ikinä.
Sinä vain suutut heti kun teen jotakin vähän väärin.
Mutta olenko... Olenko minä...?
Olenko todella niin kauhea?
Vähän, ehkä. Niin.
Ei... Hyi, miten kamala olen. - Se on todella kamalaa.
Olen tosi pahoillani, mutta joudumme peruuttamaan.
Duo von Broms ei ole koskaan peruuttanut esiintymistä.
Me ratkaisemme tämän. Ei, minä ratkaisen tämän.
Ole hyvä. - Jaha... Lompakkoni ei ole...
Minä tarjoan tämän. - Ja minä tarjoan tämän.
Kauniista musiikista. - Olette hienoja ihmisiä.
Voisinpa tehdä jotakin teille... - Se ei ole tarpeen.
Eikö? Sepä hyvä... - Tai on!
Voisit tehdä yhden asian minulle. - Sitten haluan maksun.
Jos sinä... - Verner.
Julia?
Hei.
Mikä meiltä meni ohi?
Lasi. - Mitä?
Lasi? - Löysimme lasin kirkon ikkunalta.
Jos joku murtautui sinne, lasin pitäisi olla sisäpuolella ei ulkona.
Oliko varas jo sisällä kirkossa? - Juuri niin.
Ketkä olivat siellä?
Se ei voinut olla pappi. Hänet oli lukittu komeroon.
Verta lasissa. Varas sai haavan. - Rolandin kädestä tuli verta.
Roland oli sidottu. - Ei kokonaan.
Hän oli saanut köyden melkein irti, kun löysimme hänet.
Hän teeskenteli sidottua. - Että epäilisimme jotakin toista.
Sitoiko hän itsensä? - Aivan, näin:
Hän telkesi papin, piilotti Iippaan ja sitoi itsensä.
Mitä? Ei, miksi Roland tekisi niin? Hän rakastaa kirkkoa.
Hän tietää kaiken kirkosta ja tuntee myös sormusten tarun.
Nyt hänellä on kolme sormusta, ja hän voi avata Iippaan.
Odottakaa siinä.
Roland! Tule nyt ulos. Tiedämme, että olet siellä.
Väistäkää!
Au, au. Ai!
Oi. - Katsokaa!
Outoa. Kaikki muistuttavat Rolandia.
Minne hän häipyi? - En tiedä.
Tuolla hän on. - Roland! Seis!
Miten tehdään? - Hajaannutaanko?
Te sinne, minä tänne.
Hän juoksee tuolla. - Roland, seis! - Se on vaarallista.
Lasse, pian nyt. - En uskalla katsoa.
Maija, varovasti!
Ei!
Maija!
Maija! Maija!
Lasse! - Maija!
Lasse! Apua!
Minä tulen! - Lasse! Lasse!
Lasse, pidä kiirettä!
Lasse! Lasse, tule pian. - Minä tulen.
Minä tulen. Ota käsi. Tartu käteeni, Maija!
Autan sinua, luota minuun.
Autan sinua.
Arvaa mitä, sinä katsoit!
Ei...
Luovuta, Roland! - Ottakaa minut.
Kaikki on kuitenkin turhaa.
Sormukset eivät auttaneet. Lipas on yhtä Iukossa yhä.
Miksi teit sen?
Kuulithan heidät? Ahneita, itsekkäitä ihmisiä.
Olisivat vain vieneet Iippaan. Kirkko olisi ränsistynyt.
Otitko Iippaan pelastaaksesi kirkon?
Se on minun kotini, ja se on ollut sukuni koti 250 vuotta.
En halunnut sitä itselleni. Aioin lahjoittaa sisällön nimettömänä.
Vaikka nyt sillä ei ole väliä. Tässä. Sitä ei saa kuitenkaan auki.
Jollakin tavalla se aukeaa.
Se on kai juuttunut. - Minähän sanoin.
Jahas. - Mitä...? Joo.
Sitten käytetään vanhaa kunnon konstia.
Älä, Maija!
Mitä...? - Vau!
Vielä yksi lukko. - Mikä tuo on?
Se näyttää kahdeksikolta. - "Muuten aarre on historiaa."
Tai iäisyyden symboli. - Dinon sormus.
Pidä tätä. Tulemme takaisin. - Se näyttää kuin...
Mitkä nyt, Dino? Kerro. Mistä on kyse?
Sara, oi Sara, kun sinut ensi kertaa näin
joka silmäys on ihana, joka hymy valloittaa
Elämän polkuja kuljen ja nyt sanon sulle
Olet kaikista kaunein, olet se oikea mulle
Siksi siis Iausun ja käyn eteesi polvillein
Sara Bernard, tuletko vaimoksein?
Kyllä! Dino... SI; si!
Kiitos, Dino ja Sara. Ja anteeksi.
Onko se oikea? - On.
Lainaamme sitä. Meillä on lipas. - Mitä?
Ja Sormukset! - Teidän täytyy tulla.
Sormukseni! Musiikkini! Sarani.
En tarvitse sormusta osoittaakseni, että sydämeni kuuluu sinulle.
Roland, saimme sen! - Niin.
Katso. - Mistä Iöysitte sormukseni?
Sinun sormuksesi? - Niin, se on vanha sukusormus.
Se on ollut Svenssonin perheellä kirkon rakentamisesta asti.
Huhujen mukaan se on lahja Aleksanteri von Bromsilta.
Miten se joutui Muhammed Karaatille?
Myin sen kuukausi sitten hänelle -
ja Iahjoitin rahat nimettömänä urkujen korjaukseen.
Sinäkö se olit, Roland?
Niin, olen pahoillani kaikesta tästä sotkusta.
Mutta halusin pelastaa kirkon. - Roland-kulta! Saamme kiittää sinua.
Me ajattelimme itseämme, mutta sinä halusit pelastaa esi-isiemme työn.
Roland Svensson, kiitämme sinua. - Sanokaa kiitos.
Ei, nyt minä tein sen taas. - Kiitos, Roland.
Aivan. Kiitos, Roland. - Kiitos, Roland. Kiitti, tos, tos.
No, ettekö aio avata sitä?
Hyvää päivää. Olen Aleksanteri von Broms.
Ääninauhuri? 250 vuotta ennen kuin nauhuri keksittiin.
Onn/Yfe/en teitä /Ippaan lo" ytäm/lsestá.
Olette pitäneet yhtä, perheenä ja ystäv/'nä -
von Broms/n ja Svensson/n perhe. "Ka/kk/ tai ei yks/kään."
N yz♪ edessänne on jotakin.
Mikä se on?
Jos olette /ahjami arvoisia, tiedätte mitä tehdä sil/ä.
Onnea ja jääkää hyvästi.
Se on musiikkia.
250 vuoden takaa? Svengaavaa. - Sulosointuja.
Uusi Broms-kappale? - Se on vaikka kuinka arvokas.
Ei, olen pahoillani. Se ei ole minkään arvoinen.
Eikö se riitä kirkon pelastamiseen? Sitten kaikki on nyt ohi.
Haloo? - Konsertti.
Täytyy päästää yleisö sisään.
Saammeko vain viisi minuuttia.
Oletko varma? Osaatko soittaa? - En minä, mutta Verner.
Vau. - Niin, tämä on hiukan "vau".
Vaihdetaanko ensin nimi trio von Bromsiksi?
Se on turhaa. Minä aion jatkaa tätä toista juttua.
Rikhard, et aavista miten ylpeä olen sinusta. Rakastan Ricki Beetä.
Samoin. Anna palaa, Ricki Bee.
"Jos olette Iahjani arvoisia, tiedätte mitä tehdä sillä."
Minä keksin. Tule.
Lämpimästi tervetuloa tänne Vallilan kirkkoon viimeisenä iltana.
Toivotetaan duo von Broms tervetulleeksi Iämpimin aplodein.
Kiitos, kiitos teille. Meillä on teille yllätys.
Esitämme nyt uuden kappaleen -
jonka on säveltänyt suuri Aleksanteri von Broms.
Maestro.
Olkaa hyvä.
Sormi.
Nyt minä tiedän! Jatka soittamista.
Menikö minulta jotakin ohi?
Suomennos: Irmeli Kuusela www.undertext.com